![](https://static.espreso.tv/uploads/photobank/354000_355000/354381_2706315_800x600_SH__8041_new_80x50_0.webp)
"Скоро я повернусь": українська виконавиця Анастасія Войтюк презентує пісню на слова Вікторії Амеліної
Українська співачка та бандуристка Анастасія Войтюк створила пісню та кліп "Скоро я повернусь" на вірш письменниці Вікторії Амеліної
Про пісню, історію її появи та значення для багатьох поколінь українців Анастасія Войтюк розповіла "Еспресо.Захід".
Анастасія перетворила вірш Вікторії "Історія для повернення" на пісню рік тому, 1 липня, коли письменниця померла в лікарні у Дніпрі від ран, отриманих під час ракетного удару росіян по Краматорську. Тоді до цього її привели два ключові моменти.
"Коли я довідалася про смерть Вікторії, то перебувала в дуже ощадливому режимі після операції, сама вдома. Величезна хвиля болю тоді накрила фейсбук і я опинилась в ній теж. Хоча не знала Вікторії особисто, але її знали багато моїх близьких друзів. Не знаючи її, я почала читати її поезію, і побачила, що вона дуже чітка, влучна, правдива і болісна, але дуже важлива. Тоді я натрапила на "Історію про повернення", і того ж дня просто написала мелодію, музику, акомпанування бандури", – ділиться Анастасія.
Другим моментом стала резиденція музикантки у Перемишлі, у вересні минулого року, де вона мала можливість дослідити історію переселення своєї родини й українців у місті, де, як виявилося, це торкнулося чи не кожного. Коли вдалося віднайти село, звідки походила родина Анастасії Войтюк і звідки була переселена, знайти цвинтар із похованнями, тоді народилася ідея створити відео про те, як люди є у своїй рідній локації, а потім зникають звідти. І вже згодом у голові виконавиці створена раніше пісня та ідея цього відео стали співзвучними та почали перетворюватись на єдине ціле.
"Для мене ця пісня, цей кліп передовсім – це історія моєї сім'ї та розуміння, чому я є така, як я є, чому моя сім'я саме така, як є. Це у мікромасштабі. У макромасштабі – це розуміння українців через розуміння своєї історії, розуміння болю і досвіду нашого народу. Що є важливо на сьогодні – ще раз нагадати світові про те, що війна триває, багато людей знову змушені переселятися, що це трагічно й болісно, але що це не вперше. Власне саме тому я хотіла показати цю неприємну тяглість ще із Другої світової війни і по зараз, з'єднавши історії людей в одному відео, щоб показати, що Росія продовжує чинити злочини ті ж, що й багато років тому", – пояснює творчиня пісні та кліпу.
Читайте також: Переймалася людським горем: роковини загибелі письменниці зі Львова Вікторії Амеліної
Анастасія також пропонує українцям, хто відчує таку потребу, поділитись своїми історіями переселення, або й, можливо, повернення під гештегом #скорояповернусь #soonIwillbeback.
Про Вікторію Амеліну
Вікторія Амеліна народилася 1 січня 1986 року у Львові. У шкільні роки переїхала з батьком до Канади, однак невдовзі вирішила повернутися в Україну. 2007 року здобула ступінь магістра комп’ютерних технологій у НУ "Львівська політехніка" з відзнакою. У 2005–2015 роках працювала в міжнародних технологічних компаніях.
2014 року вийшов дебютний роман Вікторії "Синдром листопаду, або Homo Compatiens". Книжка ввійшла в десятку найкращих прозових видань за версією премії "ЛітАкцент року – 2014". Наступного року роман було перевидано, і він увійшов до короткого списку Премії Валерія Шевчука.
Того ж 2015 року Вікторія Амеліна призупинила кар’єру в інформаційних технологіях, щоб присвятити себе письменницькій роботі. 2016 року вийшла її перша дитяча книжка "Хтось, або Водяне Серце". Наступна її книжка для дітей "Е-е-есторії екскаватора Еки" побачила світ у 2021 році. У 2017 році у "Видавництві Старого Лева" вийшов друком другий роман Вікторії "Дім для Дома". Книжка ввійшла до коротких списків національних та міжнародних премій: "ЛітАкцент року – 2017", Премії міста літератури ЮНЕСКО, Європейської літературної премії. Запорізька книжкова толока назвала "Дім для Дома" найкращою прозовою книжкою року.
Тексти Вікторії Амеліної публікувалися в перекладах польською, чеською, німецькою, нідерландською та англійською мовами. Нещодавно роман "Дім для Дома" було перекладено іспанською мовою.
У 2021 році Вікторія стала лауреаткою літературної Премії імені Джозефа Конрада. Того ж року вона заснувала Нью-Йоркський літературний фестиваль, що відбувався в селищі Нью-Йорк у Бахмутському районі Донецької області.
Через повномасштабну війну Росії проти України Вікторія Амеліна стала не тільки письменницею. З літа 2022-го вона приєдналася до правозахисної організації Truth Hounds. Вікторія разом із командою працювала як документаторка воєнних злочинів на деокупованих територіях на сході, півдні та півночі України, зокрема у Капитолівці на Ізюмщині, де, зокрема, знайшла щоденник убитого росіянами письменника Володимира Вакуленка.
Водночас Вікторія розпочала роботу над своєю першою нон-фікшн книжкою англійською мовою War and Justice Diary: Looking at Women Looking at War, яка незабаром має вийти друком за кордоном. У цій книжці Вікторія розповіла про українських жінок, котрі документують воєнні злочини, та їхнє життя під час війни.
- Актуальне
- Важливе
![Свято музики у Львові 2024 Свято музики у Львові 2024](https://static.espreso.tv/uploads/photobank/342000_343000/342429_15_new_80x50_0.webp)
![](https://static.espreso.tv/uploads/photobank/354000_355000/354316_Zobrazhenna_07.09.24_o_12.37_new_80x50_0.webp)
![Рух спротиву Рух спротиву](https://static.espreso.tv/uploads/photobank/317000_318000/317994_409938494_353113897329203_7974578657026220199_n_new_80x50_0.webp)
![](https://static.espreso.tv/uploads/photobank/354000_355000/354272_Screenshot_19_new_80x50_0.webp)